Hannan kisaraportti: Pirkkala Triathlon, sprintti 18.6.2022
![Kuva Mari Hillo.](https://b274691603.clvaw-cdnwnd.com/72906660d8460eeff63a56c012285bf0/200000647-9fb349fb37/untitled-4818.jpg?ph=b274691603)
Lauantaina oli kauan odotettu jännittävä kisapäivä. Koko vuoden harjoittelu tähtäsi siihen, että kunto riittäisi 750 m uintiin, 20 km pyöräilyyn ja 5 km juoksuun ja lisäksi vaihdot sujuisivat ongelmitta. Ensimmäisen vuoden harrastajalle kaikki oli tosi uutta, onneksi vinkkejä kisaan oli sadellut yhteistreeneissä pitkin vuotta "koutseilta" eli Juhalta ja Jaanalta. Oma rakas mies vastasi psykologisesta valmennuksesta ja muistutti olemaan ylpeä siitä, kuinka pitkälle on jo päästy ja keskittymään omaan tekemiseen.
![](https://b274691603.clvaw-cdnwnd.com/72906660d8460eeff63a56c012285bf0/200000653-122c0122c2/IMG-20220618-WA0041.jpg?ph=b274691603)
![Kuva Mari Hillo.](https://b274691603.clvaw-cdnwnd.com/72906660d8460eeff63a56c012285bf0/200000649-44c5944c5c/untitled-4842.jpg?ph=b274691603)
Uinti meinasi startata liian lujaa omaan kuntotasoon nähden, onneksi valmentajan neuvo "napsu vauhtia pois, jos alkaa väsyttää" toimi myös tässä. Tärkeintä oli päästä ilman kommelluksia takaisin rantaan. Tiesin olevani hidas ja huonolla tekniikalla varustettu uimari, joten jättäydyin jo lähdössä häntäpäähän. Vähäjärvessä haasteita loivat vesisateen lisäksi huono näkyvyys mutapohjan takia ja raajoihin takertuvat lumpeet. Pari kertaa tuli toinen kilpailija päälle ja sekoitti rytmiä. Pari miestä näkyi keskeyttävän ennen puolimatkaa, tai ainakin jäivät lepäilemään kajakissa roikkuen. Uinti sujui minuutin nopeammin kuin kenraaliharkassa edellisenä iltana, 21:51. Siitä on hyvä höylätä minuutteja pois hiomalla tekniikkaa eli lähinnä käden kääntöä, palautusta ja uintiasentoa.
![](https://b274691603.clvaw-cdnwnd.com/72906660d8460eeff63a56c012285bf0/200000655-c57cdc57ce/Screenshot_20220619-131328_Gallery.jpg?ph=b274691603)
Ensimmäinen vaihto meni melko sujuvasti, sain kiskottua märkäpuvun vyötärölle jo vaihtoalueelle juostessa. Jalkapyyhkeestä ei olisi ollut apua kaatosateessa, joten sukat sujahtivat märkiin jalkoihin ja kengät olivat lopulta pyöräreitillä litisevän märät.
![](https://b274691603.clvaw-cdnwnd.com/72906660d8460eeff63a56c012285bf0/200000651-d03f8d03fa/IMG-20220618-WA0013.jpg?ph=b274691603)
Pyöräilyn alkumetreillä samanvauhtiselle seurakaverille tuli kumirikko pyörään, joten harmillisesti ainoa peesi-/kirikaveri jäi alkusuoralle ja sain polkea koko matkan täysin yksin. Se harmitti kyllä, sillä uskon että olisin saanut sekunteja pois ajasta sopivassa seurassa. Vesisateessa piti ottaa käännökset varovasti, sillä jarrut eivät toimineet täydellä teholla. Joka risteykseen ei riittänyt toimitsijoita huitomaan oikealle reitille ja muutenkin osa reittimerkeistä oli tällaiselle Pirkkalaa tuntemattomalle vähän epäselviä. Myös kisasivujen virallinen reittikartta oli lähes lukukelvoton. Onneksi olin käynyt samalla viikolla polkemassa reitin suurin piirtein oikein, vaikkakaan paloaseman kääntöpaikkaa en silloin löytänyt. Pyörälenkin aikana otin pari energiageeliä ja kunto riitti hyvin, mitä nyt reisissä vähän hapotti pitkissä ylämäissä. Vältin urheilujuoman tankkausta, sillä tiesin ettei se enää ehtisi imeytyä ja se vain hölskyisi hankalasti mahassa juoksuosuudella. Sykkeen pyrin pitämään vauhtikestävyysalueen yläpäässä ja himmailin vähän vauhtia ylämäissä, jos näytti siltä että noustaan ihan maksimaaliselle sykealueelle. Alamäissä poljin kevyesti tai pidin pienen polkemistauon, jos jalat olivat kovin väsyneet. Pyöräilyn loppuaika oli muita hieman hitaampi 50:40, mutta sekin meni oman tunnin tavoiteajan alle, se oli pääasia. Silti voi spekuloida, kuinka lujaa olisin päässyt sopivassa peesissä.
Juoksu starttasi hyvissä voimissa ja pieni tihkusade ei menoa haitannut. Kello kertoi kilometrivauhdin olevan koko ajan reilusti alle 6 minuuttia, joten tiesin olevani omaan tasooni nähden nopeassa kunnossa. Toisella kierroksella tuli pieni pistos kylkeen, mutta pidin sykkeen vauhtikestävyysalueen yläpäässä, ettei kroppa tilttaisi ennen maaliviivaa. Juoksussa tein ainoan ohitukseni, yksi päänahka on siis saalistettu! Juoksuosuuden hoidin ajassa 25:52 eli yleisessä naisten sarjassa keskivauhtisesti. Se oli iso juttu, etten jäänyt kaikissa lajeissa viimeiseksi. Maalissa tuntui siltä, että olisin voinut vielä jatkaa juoksua, joten himmailinko sittenkin liikaa?!
Kaiken kaikkiaan kokemus oli hieno ja ikimuistoinen jo sään takia. Yksi niistä elämän to do -listan asioista. Perheen ja läheisten onnittelut lämmittävät mieltä. Tästä on hyvä jatkaa syksyllä astetta kovempaan tasoryhmään, joka tähtää perusmatkalle eli olympiamatkalle, jossa on uinti 1,5 km, pyöräily 40 km ja juoksu 10 km. Tosin siskon mies haastoi jo Lahden Ironman 70,3 -tapahtumaan ensi kesänä, siellä olisi puolimatka eli 1,9 km uintia, 90 km pyöräilyä ja 21 km juoksua. Voi olla, että se on liian kova tavoite tässä vaiheessa. Seuraava kisa olisi 9.7. Kiminki-triathlon Karstulassa, sprinttimatka vähän sovellettuna, sinne mieli halajaa seuraavaksi. Tästä on hyvä jatkaa!